# Kommandoreferens

## &kmplot;s huvudfönster

Här är en skärmbild av &kmplot;s huvudfönster Här är en skärmbild av &kmplot;s huvudfönster

## Menyn Funktioner

Det här menyalternativet eller knappen på verktygsraden öppnar funktionseditorn. Här kan du skriva in ekvationer för funktioner för upp till 10 funktioner eller funktionsgrupper. Tolken känner till explicit och parametrisk form. Med särskilda utökningar är det möjligt att lägga till första och andra derivator och välja värden för funktionsgruppsparametern.

### Syntax

Vissa syntaxregler måste följas:

    namn(var1[, var2])=term [;utökningar]

namn

- Funktionsnamnet. Om det första tecknet är r, antar tolken att du använder polära koordinater. Om det första tecknet är x (till exempel xfunk) förväntar sig tolken en andra funktion med ett inledande y (här yfunk) för att definiera funktionen på parametrisk form.

var1

- Funktionsvariabeln

var2

- Funktionsgruppsparametern. Den måste vara åtskild med ett kommatecken.

term

- Funktionens term

### Fördefinierade funktionsnamn och konstanter

Namn Fördefinierade funktionsnamn och konstanter visas i det här fönstret.

Dessa funktioner och konstanter och till och med alla användardefinierade funktioner kan också användas för att avgöra axlarnas inställningar.

### Utökningar

N

- Funktionen lagras, men ritas inte upp. Alltså kan den användas som vilken annan användardefinierad eller fördefinierad funktion.

A1

- Grafen för funktionens derivata ritas också upp med samma färg, men smalare linje. Den här utökningen har ingen betydelse för funktioner som definieras på parametrisk form.

A2

- Grafen för funktionens andraderivata ritas också upp med samma färg, men smalare linje. Den här utökningen har ingen betydelse för funktioner som definieras på parametrisk form.

D[a,b]

- ...

P[a{,b}]

- Med den här utökningen kan du ge en lista med värden för parametrar i en funktionsgrupp vars graf ska ritas upp. Termer tillåts också. Användning av den här utökningen förutsätter att parametern anges som den andra funktionsvariabeln.

## Koordinatsystem

### Uppritningsområdet

Normalt ritas explicit angivna funktioner för den synliga delen av x-axeln. För varje bildpunkt på x-axeln, beräknar &kmplot; funktionsvärdet. Om uppritningsområdet innehåller den resulterande punkten, så förbinds den med den senast ritade punkten med en linje. I funktionsdialogfönstret kan intervallet som funktionen ska ritas upp inom, ändras för hand.

Parametriska funktioner ritas upp för parametervärden från 0 upp till 2&pgr;. Detta område kan också anges för hand i funktionsdialogfönstret.

### Hårkorsmarkör

När muspekaren pekar i uppritningsområdet så ändras markören till ett hårkors. Nuvarande koordinater finns vid korsningen med koordinataxlarna och även i statusraden längst ner i huvudfönstret.

Du kan följa funktionsvärden noggrannare genom att klicka på eller intill grafen. Hårkorset fångas och färgläggs i samma färg som grafen. Ytterligare ett klick någonstans i fönstret lämnar följningsläget.

Observera att följning bara är möjligt med explicit angivna funktioner. Koordinaterna visas alltid enligt det kartesiska koordinatsystemet. Varken parametriska funktioner, eller funktioner som anges med polära koordinater, eller derivator kan följas på detta sätt.

### Typer av koordinatsystem

Eftersom du kan definiera funktioner med kartesiska eller polära koordinater, kan rutnätet visas med kartesisk eller polär delning. Välj stil för det kartesiska rutnätet mellan linjer och små kryss i dialogfönstret för rutnät.